Elements+platònics+3

= Matrix = La referència més important que podríem dir que està palesa al llarg de tot l'argument és la qual reflecteix el “Mite de la Caverna”. En Matrix els dominadors (aquesta vegada les màquines que s'han rebel·lat contra l'home) mantenen als éssers humans retinguts i esclavitzats en una espècie de colònia o eixam, on mantenen amb vida a aquests fent-los creure que cadascun d'ells decideix i gaudeix la seva pròpia existència; però aquesta existència no deixa de ser una falsa realitat, un entorn virtual que els seus controladors han creat (denominat “Matrix”) per a mantenir als seus cossos amb vida, i poder així aprofitar-se de la sevabioelectricitat i energia calorífica que generen, la qual és fonamental per al funcionament de les màquines que dominen el nou món. Podem veure com el guió de la pel·lícula reflecteix les directrius del “Mite de la Caverna” quan Morpheo, en la seva primera trobada amb Neo, li diu**: Matrix “[...] és el món que ha estat posat davant els teus ulls per a ocultar-te la veritat “[...], ets un esclau, Neo, igual que els altres vas néixer en captivitat, vas néixer en una presó que no pots ni assaborir, ni olorar, ni tocar, una presó per a la teva ment.** Més endavant, en un nou diàleg amb Neo, aquest mateix personatge afirmarà: **“Matrix és un món imaginari generat per ordinador, construit per a mantenir-nos sota control i convertir al ser humà en això (li ensenya una petita bateria).** Plató afirma que el que l'home ha de fer és abandonar la profunditat d'aquesta cova on es troba immers i sortir a l'exterior per a veure la llum (símil que representa el coneixement, la saviesa i la veritat), i d'aquesta manera conèixer la realitat. Això mateix és el que Morpheo, proposa a Neo abans d'arrencar el seu cos del lloc en el qual fins a llavors s'havia trobat: **“L'única cosa que t'ofereixo és la veritat, gens més”**. I això mateix és el que van fer ell i els altres rebels com Trinity, Interruptor o Ratolí, quan van abandonar la freda “caverna”, on es trobaven reclosos i eren explotats per les màquines, per a sorgir a l'exterior i conèixer la veritat del món real. Aquests plantejaments del filòsof apareixen en la pel·lícula magistralment retratats en l'escena que Neo abandona la colònia, en la qual es trobava enclaustrat des del seu propi origen, i després de viatjar a través d'humits túnels fins a la sortida de la mateixa, quan per fi arriba al llindar, aconsegueix veure per primera vegada la llum, la qual sorgeix davant ell com una porta a l'esperança i a la llibertat. **“Benvingut al món real”**: serà la frase que pronunciï Morpheo per rebre’l. Una altra de les reminiscències platòniques que podem observar al contemplar Matrix és la qual es refereix a la **divisió entre cos i ànima**. Si observem la pel·lícula no podem deixar d'apreciar que constantment s'està fent referència a aquesta dualitat de la qual parla Plató. En primer lloc tenim l'exemple de l'espècie humana en general, el cos de la qual, situat en petites cel·les, està sent explotat energèticament; mentre que la seva ment es troba vivint una realitat virtual. I en segon lloc tenim el patró dels rebels que, situats físicament en la seva nau, constantment fan incursions mentals tant en el programa informàtic “Matrix”, com en altres programes que han estat creats per ells per al seu entrenament. No obstant això aquesta divisió entre cos i ànima no és total, ja que Plató concep al ser humà com una unitat; per això, quan Neo pregunta a Morpheo: **“Si et maten a Matrix mors aqui”;** aquest respondrà: **“El cos no pot viure sense la ment”.** //__ Un home accepta el que veu per a poder desperta. __// Potser aquesta frase és una de les més extranyes que podem trobar a tota la pel·lícula, ja que com podem veure, diata clarament dels ideals platònics que asseguraven que l’única manera de saber la veritat era a través de la raó i no pas dels sentits com la frase afirma. //__ Tots naixem en una presó per a l’ànima. __// La dualitat de l’èsser humà (cos-ànima) queda molt ben representada en aquesta frase que pronuncia Morpheo, així com també la relació que hi ha entre ambdós estats. //__ El cos no pot sobreviure sense la ment. __// Aquesta frase pretén demostrar que la immortalitat de l’ànima és un estat per sobre del cos i que per tant tornem a separar la essència humana en una visió dual. //__ L’única cosa que t’ofereixo és la veritat i res més que la veritat Neo __//. Per si sola aquesta frase no te sentit, l’haurem de situar en un context, just quan Morpheo li dóna a escollir al protagonista entre les dues píndoles, aquesta frase fa al·lusió a la separació de anima i cos com a única manera de ser absolutament lliures i conèixer la realitat. //__ Vas néixer en una presó per a la teva ment __//. Una altre vegada torna a fer ressó uns dels pilars més importants en la filosofia platònica. Tan sorprenent com els efectes especials que presenta, Matrix deslliga el fil d’un regal opac. Sense cegar-nos amb les immenses quantitats de metall que es gasten en bales, pistoles, i vehicles, la pel·lícula amaga un rerefons molt més poètic i filosòfic. Si bé planteja dubtes existencials, també ens presenta una visió externa a la nostra. Vist des del robòtic ull d’una màquina, la raó de ésser causa contradiccions. La pel·lícula es troba tan farcida per causes ben lògiques. Una trama argumental tan densa, resultaria incomprensible a primera vista (això reafirma aquella teoria que diu que Matrix, per a entendre-la, s’ha de veure dues vegades) i es dilueix amb una mica de bales. Però té un ressò profund. Oi tan que sí. I Matrix, (amb l’ajut d’un professor/especialista) obre la seva cremallera per a exposar-nos alguns dels seus sentits reals. Qui ens havia de dir, que dins d’un pseudo-“mite de la caverna”, Morfeo, un dels personatges preferits per excel·lència, i ja important per a ser qui és, representa el filòsof, el que ensenya el camí cap a la veritat. Que Matrix és en realitat el món dins la caverna, i els humans són els que n’escapen. Tot plegat, són masses coincidències per a ser considerades irrelevants. Aquest conjunt de pots d’essències descobertes i els (en dues paraules) “al·lu-cinants” efectes, fan d’aquesta pel·lícula un magnífic còctel de sopa de lletres verdes.
 * Elements filosofics platònics i no Platònics: **
 * Frases Comentades: **
 * Opinió Personal: **

//Fet per: // //Xavier Armiñana, Ervin Nana Awuah, Jan Bosch //