Friedrich+Hölderlin

Biografia
Friedrich Hölderlin, poeta alemany, (1770-1843), tenia una clara influència de plató i no pertanyia a cap dels moviments literaris de la seva època, era més aviat, un autor amb estil propi, amb reminiscències dels estils contemporanis a la seva època, el classicisme i el romanticisme.-- Xavier Armiñana Maristany





Hölderlin filòsof
En quant a la filosofia Hölderlin desenvolupà les seves creences a partir d’altres filòsofs com Kant i Hegel, i participà en la formació i extensió del anomenat idealisme alemany, un moviment filosòfic que recull les idees de Kant en quant a la defensa de la raó com a base primordial de la creació i de l’esser humà. Per tant l’esser huma al tenir capacitat de raonar és el punt de partida, el jo.-- Xavier Armiñana Maristany



L’home quant pensa és un esclau, quan somia, un déu.
La creació d’aquesta frase coincideix amb el començament del desequilibri del poeta, bé pot datar de 1798,segons els experts, quant es veu obligat a abandonar Frankfurt i interrompre la seva relació amb Susanne(la seva estimada en secret, la dona de l’home que l’acollia a casa). A partir de llavors, Hölderlin se sent cada vegada més incomprès i sol. Com les seves crisis mentals es fessin cada vegada més freqüents, durant el 1806 va ser internat en una clínica a la ciutat de Tubinga, sense que millorés. Un ebenista de la mateixa ciutat, entusiasmat per la lectura de Hiperión (llibre cabdal de la bibliografia de l’autor), el va acollir en la seva casa el 1807. En aquella casa va morir, va passar els ultima dies en unes condicions de bogeria pacífica que es van perllongar durant trenta-sis anys. Passaria la resta dels seus dies escrivint estranys versos que signa amb el nom de Scardanelli. Mor el 7 de juny de 1843 en Tubinga, en la torre a la vora de Néckar molt demacrat psíquicament per la bogeria i el principi d’esquizofrènia.

Se'l considera un dels més grans poetes lírics en llengua alemanya.-- Xavier Armiñana Maristany

Comentari de la frase
Sabent que Hölderlin era un dels màxims representants de l’ idealisme alemany, interpreto que quan l’autor va crear la frase esmentada anteriorment, volia mostrar la idea de que el pensament humà conscient és una barrera per a la raó, una presó delimitada per uns barrots com podrien ser el llenguatge i la poca capacitat imaginativa, per això fa la metàfora del esclau, som presos i objecte del llenguatge i la consciencia (referint-nos al fet de estar conscients) i no ens podem alliberar d’ells, i si Hölderlin equiparava, juntament amb tots els idealistes la raó amb l’ identitat, si la raó no és lliure nosaltres tampoc.

Per l’altre banda el món dels somnis és un món sense límits, un món on tot es possible, ja que no depèn del llenguatge, depèn de nosaltres mateixos, la raó te camí lliure en els somnis, no té obstacles, ni barreres, per això quan somiem tot es possible, o com diria Hölderlin, som deus.-- Xavier Armiñana Maristany