René+Descartes+-Grup+1-


 * __Primera Meditació: De les coses que es poden posar en dubte__**

__A partir del dubte es té com a finalitat fonamentar un coneixement indubtable i enderrocar les falses opinions__. Consisteix en __destruir__ totes les __opinions antigues__ i __criticar els principis sobre els que es fonamenten les opinions que abans tenia.__ || // Examinar-les totes seria una feina infinita; però com la ruïna dels fonaments comporta // // necessàriament l la de tot l’edifici, em dedicaré a criticar en primer lloc els principis sobre els quals es basaven totes les meves antigues opinions. // || || // `He experimentat que els sentits m’enganyaven de vegades, i és prudent no fiar-se mai completament dels qui han enganyat una vegada.’ // || || || // ‘La imaginació inventa entitats inexistents compostes a partir d’elements simples que sí que existeixen’ // || 170- 192 || René Descartes, exposa que per arribar a la veritat absoluta, ha de seguir dubtant o fingir dubatar tant de les seves conclusions i prejudicis dubtats per així arribar en un moment en que els dos s'equilibrin i arribar a la veritat d'aquell concepte. || //"penso que no obraria malmanent si, seguint deliberadament un sentiment contrari, m'enganyés a mi mateix, i fingís druant un temps que totes aquestes opinions són completament falses i imaginaries (...) fins que, finalment, havent equilibrat els meus antics i els meus nous prejudicis (...) el meu judici no fos des d'ara dominat per mals usos, i desviat del recte camí que el pot conduir al coneixement de la veritat."// || 194- 211 || En aquest fragment Descartes afirma la no existència de un Deu bo, sinó la de un geni maligne que ens fa veure ilusions, i que per tant el procediment del mètode ha de ser continu i durader, i que s'ha de para compte en no caure en cap falsedat. || //"suposaré que no hi ha pas un vertader Déu, que és molt bo i que és la font suprema de la veritat, sinó que un cert geni maligne, no menys astut i enganyós que poderós, ha utilitzat tot el seu enginy a fi d'enganyar-me."// || 211- 223 || Descartes, com a home, i per tant no perfecte, assegura que la és de extrema dificultat mantenir-se en dubte continu, com si el dubte constant no fos suficient per arribar a la veritat, que a vegades sembla utòpica, en un món de ilusions. || //"i com l'esclau que gaudeix en el somni d'una llibertat imaginària, en el moment en què comença a sospitar que la seva llibertat no és més que un somni, tem despertar-se, i conspira amb aquestes agradables ilusions per tal de ser més llargament enganyat."// || Segona meditació:de la naturalesa de l'esperit humà, i del fet que és més fàcil de conèixer que el cos.
 * **Dubte com a punt de partença** || Línia 33-37 || Després de descobrir que algunes de les coses que ell havia après no eren verdaderes del tot, __va considerar que havia de desfer-se de totes aquelles opinions en les quals havia cregut anteriorment__. Havia de tornar a començar i d’aquesta manera crear alguna cosa sòlida a partir d’uns bons fonaments.
 * ** Els sentits no són de fiar ** || Línia 40-43 || Es tracta de __dubtar d’allò que sembla dubtós__ i també d’allò que sembla evident quan ens arriba a través dels ulls i del tacte. Tot i que __moltes vegades en porten a la confusió__, també __hi ha vegades que ens donen coses de les quals és impossible dubtar.__
 * ** Somnis = còpies de la **
 * realitat ** || Línia 83-89 || __Durant els somnis__ tenim la certesa __d’estar percebent la realitat__ i és __quan ens despertem__ que __ens adonem de l’error__. || // ‘Tot i així, cal, si més no reconèixer que les coses que ens són representades en els somnis són com quadres i pintures que només poden ser formades a imatge d’una cosa real i veritable.’ //
 * ** La Imaginació crea entitats falses ** || Línia 99-100 || Dubtar de coses que són producte de __la imaginació__ resulta fàcil ja que aquesta __inventa entitats inexistents__ a partir d’elements simples que sí que existeixen.
 * **Les matemàtiques no tracten d'objectes sensibles** || Línia 120-126 || Descartes afirma que __les ciències empíriques__ depenen de la consideració de coses compostes i per tant són dubtoses i incertes; però que les altres ciències com __les matemàtiques són certes i indubtables__ i per tant no és possible que veritats tant clares puguin ser falses o incertes. || //"...l'artimètica, la geometria i les altres ciències d'aquesta naturalesa contenen alguna cosa indubtable ja que, tant si dormo com si estic despert, el quadrat no tindrà mai més de quatre costats; i no em sembla possible que veritats tan clares i manifestes puguin ser sospitoses de falsedat o incertesa"// ||
 * **L'argument del Déu enganyador** || Línia 139-143 || En aquest fragment, Descartes és planteja la possibilitat de que __Déu__ sigui qui __ens faci enganyar-nos a nosaltres mateixos__, ja que Déu fa la seva voluntat. || //"...com puc saber si Déu no fa que m'enganyi cada vegada que faig la suma de 2 més 3, (...), però, potser, Déu no ha volgut pas que jo fos decebut així, ja que diuen que és la suprema bondat."// ||
 * **El dubte voluntari** || Línia 158-160 || __Descartes__ dubta sobre l'existència de l'ésser suprem i __afirma que ha arribat a l'estat d'ésser per el destí o l'atzar__ per tant __Déu__ no __és__ més que __un ésser imperfecte__ i a conseqüència d'això, __nosaltres som imperfeccions ja que hem estat creats per aquest Déu__ i per això vivim enganyats. || //"...ja que fallar i equivocar-se és una imperfecció, com menys poderós sigui l'autor que atribueixin al meu origen, més probable será que jo sigui tan imperfecte que m'enganyi sempre."// ||
 * **Decisió d'enganyar-se fingint el dubte** || Línia
 * **Hipotèsi del geni maligne** || Línia
 * **Dificultat de mantenir-se en el dubte** || Línia


 * **No dubtar= trobar alguna cosa indubtable ** || Línia 233-239 || __Per a sortir del dubte hem d’allunyar-nos de tot allò que pugui crear algún tipus de dubte__, i s’ha de seguir aquest mètode fins a __assegurar-nos de que no hi ha res cert en el món__, si així és. || //“Faré un esforç, allunyant-me de tot allò que em faci imaginar el més mínim dubte,(…)si no puc fer res més fins a saber amb certesa que no hi ha res cert en el món."// ||
 * **Necessitat de trobar una cosa certa i indubtable ** || Línia 240-244 || Arquimedes per voler canviar la Terra de lloc, li era necessàri trobar un __punt ferm i immòbil.__ Aconseguirem l’objectiu només trobant __una cosa que sigui certa i indubtable.__ || //Arquimedes per fer sortir la Terra del seu lloc només demanava un punt que fos ferm i immòbil, així podré concebre grans esperances si sóc prou afortunat per trobar només una cosa que sigui certa i indubtable”// ||
 * **Dubtar de tot, es troba alguna cosa que es resisteix al dubte ** || Línia 247-253 || __Si dubtem de tot el que ens envolta__, i ens convencem de que tot és fals, l’únic que es pot considerar com a vertader és que __al món no hi ha res cert.__ || //“Crec que el cos, la figura, l’extensió, el moviment i el lloc no són altra cosa que ficcions del meu esperit. Què podré considerar, doncs, com a vertader? Potser només que al món no hi ha res cert”// ||

[encara en construcció] Marc Lluís, Clara Buscà, Aina Berrocal, Mireia Vila