Resum+Tractat+de+la+Naturalesa+Humana+-+Hume

geomètrica || Hume pretén mostrar que no es pot demostrar diferència en cossos, doncs el cànon d'igualtat del qual partim ja és en sí, un cànon erroni. Ja que partim de la //polzada//, i es percep amb els sentits, serà una mesura inexacte. || //Aquest raonament és un cercle viciós, perquè se suposa que la quantitat anomenada polzada és igual en ambdues línies.// || A partir d'aquí, Hume diferencia entre el què l'home percep o reflexiona de l'exterior (cosa 1), i el què la seva ment convertirà en causa de passió (cosa 2). || //L'autor procedeix a buscar aquella circumstància comuna en la qual tots els objectes concorden i que és la causa que actuïn sobre les passions.// || // ||  ||   ||
 * **Línia** || **Tema** || **Idea** || **Text** ||
 * 553-555 || La mesura
 * 558-565 || La divisibilitat de l'aparença dels cossos || Segons Hume, si dos cossos són iguals, i en prenem parts proporcionals fins l'infinit, continuaran sent iguals, per tant aquest cànon d'igualtat primari (la primera afirmació d'igualtat) és erroni. Es determina, doncs, que només es jutja en igualtat l'aparença dels cossos, perceptible per els nostres sentits, i ja que són inexactes, en cap cas es podrà afirmar una igualtat. || //Si prenem quantitats més petites, també continuem fins l'infinit. [...] Ara bé, això és prendre l'aparença general dels objectes com a cànon d'aquesta proporció.// ||
 * 588-590 || Teoria de les passions || Segons enumera les diferents passions de l'home, Hume destaca de totes elles de provenir del mateix individu, ja sigui de la ment, el cos, ... Això significa que, si provenen del propi individu, no són percepcions de l'exterior a pa rtir dels sentits, sinó que són auto-percepcions; reflexions, més aviat.
 * 596-598 || Problema de la Llibertat || Basant-se en el concepte de lliure albir, la llibertat de la voluntat humana, Hume inclou l'interior de l'home de una realitat sotmesa a la matèria i el determinisme, és a dir, "esclavitzada", doncs aquesta és constant en objectes i en associació d'ideea. Ja que els objectes són determinats per matèria, i les accions (aparicions de la voluntat humana) venen provocades per causes exteriors, podem afirmar que res és lliure i tot està determinat. || //Allò que el nostre autor diu sobre el lliure albir. Els seus fonaments restaren fixats en tractar de la causa i l'efecte, tal com han estat considerats anteriorment.// ||
 * 358-360 || Empirisme com a únic camí vàlid cap a la concepció d’un objecte. || Hume ens mostra la seva opinió envers la concepció del mòn real, una concepció que sols pot ser percebuda per un empirisme psicològic i pragmàtic, molt influenciat per els sentiments i la voluntat quan es tracta d’idees. || // Una manera diferent de concebre l’objecte, alguna cosa distingible pel sentiment i que no depèn de la nostra voluntat com en depenen les nostres idees. // ||
 * 372-375 || Resum de la tesis de l’empirisme així com també explicació dels fenòmens. || Explicació de com fer una bona observació empírica i treure’n bons resultats i opinions. Afeigeix que l’experiència és crucial alhora de interpretar i coneixer resultats. || // Cap qüestió de fet no pot ser provada si ho és a partir de la seva causa o efecte. De res no pot saber-se que és causa d’una cosa si no és per l’experiència. // ||
 * 398-400 || Diferència entre sensació i percepció || Exemple que ens posa Hume sobre com, sovintment la percepció es confosa per la sensació i que sovintment aquesta afecta al resultat final (engany a l’experiència i a l’empirisme psicològic). || //La poesía, amb tot el seu art, mai no pot causar una passió semblant a l’experimentada en la vida real. Mostra una definició incompleta i deficient de la concepció original dels objectes.// ||  ||   ||
 * 433 -440 || La causalitat en els canvis de la ment || La mateixa argumentació que havia utilitzat Hume per criticar la relació de causalitat en el canvi de les coses es pot aplicar en els actes de la ment, ja que afirma que tota idea es troba en última instancia subjecte a un coneixement sensible. || //“Si considerem la influencia de la voluntat en el moviment del nostre cos o en el govern de la nostra ment, pot afirmar-se amb seguretat que mai no podríem predir-ne l’ efecte sense l’ experiència…” // ||  ||   ||
 * 454-457 || La idea de poder, força o energia || La idea de, força o energia per explicar la connexió necessària que suposa el principi de causalitat no té el seu origen en l’ experiència i per tant no és una autèntica idea. || //“… i que la causa posseeix alguna cosa que anomenem poder, força o energia. La qüestió és : quina és la idea annexa a aquests termes?” // ||  ||   ||
 * 464-469 || Idea metafísica de Déu || Hume critica la idea metafísica de Déu fent referència a l’ ocasionalisme de Malebranche i d’ altres autors que sostenien que tots els fets i coses eren només per Déu i no per altres fets i coses. Consideraven que ni l’esperit pot actuar sobre la matèria ni a l’ inrevès. || //“Però fins i tot si és així, sorgeix de bell nou la qüestió: quina idea tenim de l’ energia o del poder, fins i tot en l’ ésser suprem? Totes les nostres idees sobre una deïtat no són res més que una composició de les idees que adquirim.”
 * 488-490 || Advertènca sobre l'Escepticisme en el llibre. || L'autor ens avisa que totes les conclusion i iees extretes en aquest llibre són basades en una filosofia molt escèptica, que alhora ens ajuda a concebir i copsar finsa on arriben aquestes imperfeccions anteriorment atribuïdes a l'enteniment huma, és a dir, la raó i la consciència d'un jo mateix, que més endavant apareixerà tot criticant l'idea de Descartes.... iupi! || //La filosofia inclosa enaquest llibre ésmolt escèptica i tendeix a donar-nos una noció de les imperfeccions i els límits estretsde l'enteniment humà.// ||  ||   ||
 * 498-501 || La dificultat de entendre la natura. || Hume afirma que l'home busca les respostes perquè no s'en pot estar, literalment.És un èsser que per naturalesa es pregunta coses i busca respostes en el seu entorn. Tot i així, el superautor es congratula er el fet que l'home (amb la seva limitació pel que fa a la raó) no arribarà mai a copsar el signficat de la natura i això ens impedirà convertir-nos en èssers pírronics, és a dir escèptics (colquialment parlant) o com ell anomena filòsofs pirrònics. || //...que assentim les nostres facultats i emprenem la raó perqè no ens n'em podem estar. La filosofia ens convertiria enèssers totalment pirrònics si la naturalssa no fos massa firta per impedir-ho.// ||  ||   ||
 * 505-509 || La crítica del jo de Descartes || La percepcó que Hume té sobre l'ànima és, si més no, singular (diferent o guai) s'atreveix a afirmar que aquesta no és més que uncomplex sistema de percepcion externes "guardades" en la memòria de l'ent. (baseper a poder parlar de l'Empirisme). || //No és altra cosa que unsistema de percepcions diferents-com ara el fred i la calor o l'amor i l'odi-, totes elles reunides però mancades de identitat singular [...] aqueses formen la ment i no hi pertanyen.

(referint-se a `'ànima)// ||  ||   ||
 * 615-649 || la unió constant || Tot i que sigui impossible torbar el lligam últim entre dues singularitats, l'unió constant de dues singularitats pot ser establerta. La inferència de la ment és proprorcional a la constancia de la unió entre cossos o entre motivacions i actes. Definitivament es troba una gran incertesa en qualsevol dels casos degut a la poca constància en la unió d'actes i motivacions com en la de causes i efectes, com es veu exemplificat al fragment. || //"trenta grams d'opi mataran a qualsevol home que no hi estigui acostumat mentre que trenta grams de ruibarbe no sempre el purgaran"// ||  ||   ||
 * 650-680 || l'associació d'idees || La força de la imaginacó, creadora de les idees, podria, degut a la seva naturalesa intrinseca, convertir les idees en un desordre. Malgrat aixó hi ha una força basada en tres princips, semblança, contigüitat i ca**u**sualitat que permet crear unes unions entre les idees que segons el principi anterior permet la inferència de la ment. || //"aquests principis, són els únics lligams del pensament [...] i en depenen totes les les operacions de la nostra ment."// ||  ||   ||